Flodhesten hviler med maven i dyndet. Men kød og blod er skrøbelige.
T.S. Eliot sagde, at litteratur skal forvandle blod til blæk.
Det har jeg prøvet.
Jeg udgav fem digtsamlinger i løbet af otte år og styrtblødte.
På et tidspunkt størknede blodet endelig.
Med tiden blev såret til et ar,-
-og nu kan jeg knap nok mærke det.
Alle mine arterier og årer er tørret ud.
Jeg forvandler ikke længere blod til blæk.
For tiden forvandler jeg whisky til journalistik.
Jeg har ikke skrevet et digt siden 1987.
KOLOS PÅ LERFØDDER
I adelsmænd i Rom, som hylder mig,-
-forsvar min sags retfærdighed med våben.
Og landsmænd, I, som følger mig så trofast ...
... prins Bassianus nogensinde fandt nåde for det stolte Romas øje.
-Ryd da en vej til Capitolium ... -Sikke en gang lort.
Du forsvarer vel ikke dette ekskrement?
Retfærdighed, beherskelse og hæder.
Matthew Lake svømmer i lort
I prinser, som med hver sin gruppe venner stræber efter tronen ...
-Fis af! -Hold din mening for dig selv.
Så ville jeg være en dårlig anmelder.
Folket her i Rom, som vi tribuner står frem som talsmænd for ...
Med enig stemme.
... med enig stemme i dette valg af Romerrigets kejser ...
-Støtter Andronicus. -Så er det nok.
Skrid ned fra scenen, og find en ny agent.
-Er det en del af forestillingen? -Tværtimod. Det er en intervention.
Hvor er ham, der er ansvarlig for dette drama?
-Hvor er Matthew Lake? -Smid ham ud!
Instruktøren burde smides ud og dyppes i tjære og rulles i fjer-
-for at udsætte publikum for den omgang tyndtflydende afføring.
Sig det en gang til.
Tyndtflydende ...
... afføring.
Skal du have replikken igen?
Sådan.
Helt ærligt. Fingrene væk, for helvede!
Jeg har ikke set magen til lort siden musicalen Koprofili.
Slip mig! I burde skamme jer.
Vi må holde facaden, men først må vi have dig på afvænning.
Jeg kan godt tåle mosten.
Jeg prøver at hjælpe dig, Ted. Alt det her har brug for styring.
"Brug for styring" er politikernes kampråb.
-Du ved, jeg har respekt for dig. -Nej.
Jeg ved, du har fået at vide, at jeg er en fjer i din fedtede hat.
Du føler dig succesrig, fordi jeg skriver for dig.
Jeg ved, at du ved, at jeg kunne tage ethvert job-
-og få de udannede røvhuller til at græde af taknemlighed.
Du valgte kultur, fordi du ikke kunne komme i nyhedsredaktionen.
Kritiserer du mig?
Med dit uldne mumleri og knæfald for offentlighedens godkendelse.
Du kan nok ikke rive den af uden en fokusgruppeundersøgelse,-
-din liderlige provinsnørd.
Tag din fregnede røv med på orlov,-
-og lad en rigtig mand være redaktør.
Måske var du engang Englands nye håb, men hvornår skrev du sidst noget?
Hvornår har du sidst lavet noget som helst?
Jeg har lige så meget brug for dig som for en forpulet fyldepen.
-Var det det hele? -Nej.
Skrid, du er fyret.
Fint nok.
Det kan ikke benægtes, at vi alle føler os undervurderede.
At blive sat af bestillingen bekræfter vores opfattelse af,-
-at den ufølsomme verden ikke rigtigt forstår os.
Det øger pudsigt nok ens selvværd, fordi det beviser, at vi havde ret.
Også selvom det, vi har ret i, er, at alle mener, vi er spild af hud.
Nu får jeg måske tid til-
-at skabe de litterære perler, jeg engang var berømt for.
Et digt ville næppe komme til mig i fred og ro, men man må forsøge.
Så som jeg plejede, nedskrev jeg nogle ord fremkaldt af mit humør.
Outreret. Havrerod.
Monstration.
Sjældne ord generer kunden, men de overvejer ikke digterens lod.
En maler har olie-, akryl-og pastelfarver.
Terpentin, linolie, lærred, zobel-og svinehårspensler.
En musiker har hele maskiner af træ, messing og kulfiber.
Men den stakkels digter ... Det er synd for den stakkels, skide digter.
Roddy?
Jeg kan desværre ikke yde Dem kredit, hr. Wallace.
-For helvede. -Jeg giver.
Et af vort sprogs smukkeste udtryk.
-På dit gode helbred. -Og dit.
Du er Ted Wallace, ikke? Måske kan du ikke huske mig.
-Vi har ikke haft omgang, vel? -Jeg er Jane Swann.
Af familien Swann fra Berkshire?
Tænk tilbage på en lille døbefont,-
-et spædbarn og en lovende digter.
-Jane Burrell, Rebeccas datter. -Kraftpetervæltemig.
Jeg har ikke set dig, siden din mor smed mig ud.
Nej. Jeg var meget stolt af dig. To af dine digte var pensum i skolen.
Du skulle have skrevet. Så havde jeg plapret løs i sjette klasse.
-Jeg håbede at finde dig her. -Hvor de halvberømte bliver stive.
Du var ikke halvberømt. Mine venner elsker dine anmeldelser.
-Den tjans er desværre slut. -Er det rigtigt?
Så sandt, som det er sagt. Du kigger på en nyligt fyret mand.
-Det er virkelig gode nyheder. -Er det?
Vil du med mig hjem?
Med fornøjelse.
Janes hjem levede op til alle mine forventninger.
En nedværdigende blanding af alt for dyre klichéer.
Alle overflader fyldt med et sammensurium af flakoner,-
-diverse frugtbarhedsdildoer og alverdens guder.
Kan du lide det?
"Lide" er ikke ordet.
Nogle af tingene er meget specielle. Det er et kasakhisk moderkagesvøb.
I taxien nævnte Jane, at hun havde en opgave til mig.
Jeg tøvede og bad om at blive sat af,-
-men hun forsikrede mig om, at jeg ville elske hendes nye ide,-
-som hun bekymrende kaldte "projektet".
Nå ... Hvorfor er vi her?
Jeg har et tilbud.
Det er på det nærmeste incest.
Min læge siger, at jeg har tre måneder tilbage.
Leukæmi.
Sikke et slag.
Er du bange?
-Ikke længere. -Du er modig.
Men det er en elendig verden, og vi slutter os alle snart til dig.
Tror du på mirakler?
Såsom at stilne stormen og skaffe mad til tusinder?
Giver du en smøg?
Der er sket noget utroligt og mystisk for mig, og du skal undersøge det.
Jeg er ikke ligefrem undersøgende journalist.
Er du sikker? Ingen interesse?
Det er måske ikke så gudfaderligt sagt,-
-men du har muligvis tabt forstanden.
Det tilgiver jeg dig. Men det er synd, for du kender de involverede.
-Min onkel Michael. -Michael Logan?
Og du ville blive godt betalt.
25.000 nu og resten senere eller i mit testamente.
-Sagde du ikke ... -Lægerne siger, jeg skal dø.
Det tror jeg ikke på. Der skete noget på Swafford Hall.
Du skal finde frem til sandheden.
Hvad hvis sandheden er, at du ikke er blevet helbredt?
Så er jeg ved at dø af leukæmi.
-25.000 pund. -100 alt i alt.
Et hav af journalister ville gøre det for en tiendedel.
-Kun du kan komme ind på Swafford. -Men Michael ...
-Du er hans søns gudfar. -Jeg er ikke velkommen på Swafford.
En gudsøn er stadig en gudsøn. Skriv til David, og skaf en invitation.
Og lad høre fra dig.
Jeg kunne udfylde en indbetalingsseddel om ti minutter.
Jane var skør, men hendes check var gyldig og elskeligt normal.
Jeg tjente gerne Janes vrangforestillinger,-
-men hvilke vrangforestillinger?
Jeg misundte de sorgløse bønder, der skulle finde en nål i en høstak.
Min opgave var mere ubestemmelig.
En uhellig forening af tidsspilde og morsom anekdote.
Mit sidste besøg på Swafford var underholdende,-
-men afslørede næppe nogen mirakler.
-Tak, fordi du hentede mig, Simon. -Davey ville gerne med.
Men jeg tænkte, du ville nyde topersonersbilen.
Jeg har selv bygget den.
-Davey siger, du er digter. -Ifølge rygterne.
Lav et.
-Lav et? -Et digt.
Der var en ung mand ved navn Simon,-
-som ikke syntes, at rim gav ræson.
Det var ej til gavn, at hans eget navn-
-kun kunne rime på mødom.
-Genialt! -Bedre bliver det ikke med 100 km/t.
Swafford Hall. Logan-familiens hjem siden 1984,-
-da globetrotter-magnaten Michael Logan fornedrede sig-
-ved at gifte sig ind i det betrængte engelske aristokrati.
Efter en lyssky gerning for Margaret Thatcher-
-blev Michael Lord Logan af Swafford-
-og har siden styret ejendommen som sit eget kongerige-
-uden at måtte drive den som festlokaler eller hotel-
-eller gud forbyde det en safaripark.
Onkel Edward. Onkel Edward!
-Onkel Edward! -Davey.
-Onkel Edward. Onkel Edward. -Davey.
-Dejligt at se dig. -Goddag, onkel Edward!
Bare kald mig Ted.
Kom, onkel Ted. Vi har meget at snakke om.
-Podmore, ikke sandt? -Velkommen tilbage til Swafford.
-Jeg viser onkel Ted rundt. -Udmærket, unge hr. David.
Efter middagen kan jeg vise dig rundt i østfløjen.
-Whisky, ikke sandt? -Ganske rigtigt.
Men først måske et bad.
Muligvis efterfulgt af en lur.
Nå, men når du har ...
Jeg er ude på den sydlige græsplæne.
-Hvis du får lyst til at sludre. -Hej hej.
Efter jeg blev hans gudfar, havde vi udvekslet en række breve.
Mine var korte og sjældne og indeholdt kun af og til fem pund.
Hans månedlige breve var kedelige og ofte skrevet i femfodede jamber.
Han så op til sin far, Michael, som en tusindfryd ser op på himlen-
-og ønsker at vokse op og blive solens brændende kugle.
Mænd som Michael har aldrig været smækre teenagepoeter,-
-men bøller, der tvang lommepengene ud af tåbelige drenge som David-
-og brændte dem af på smøger og pornoblade.
Nu er jeg her. Hvor længe jeg bliver afhænger af Michaels modtagelse.
Ring til Jane
Michael og jeg var gode venner, men der er løbet meget vand i åen,-
-som sidenhen er blevet rettet ud-
-og er løbet ud i et enormt hav af kølig ligegyldighed.
Det er en lang historie.
-Ted. -Min kære.
Du ser yngre ud. Du har tabt noget af fedtet.
Og du ser ...
... vådere ud.
-Te? -Kage?
Hvor er det dejligt at se dig.
Hvor er Michael?
Han vil have en aftale med dig.
Inden middagen. Bare få det overstået.
-Det ubekymrede sinds faste floskel. -Gid det var så vel.
-Hvad er der i vejen? -Det er David.
-Fortæl. -Han klarer sig godt i skolen.
Han er en dejlig dreng, men han opfører sig lidt ...
... sært i selskab med andre.
Roman er goth. Han opfører sig altid sært.
-Var det bare sort eyeliner og tøj. -Kom med et eksempel.
Til en middag spurgte han det lokale parlamentsmedlem,-
-hvilket dyr hun troede havde den længste penis.
Hun lo og knækkede stilken på sit vinglas.
Han blev ved, og hun svarede kaskelotten.
Han sagde: "En loppes erigerede lem er to tredjedele dens kropslængde."
-"Er det ikke fantastisk?" -Kun hvis hunnen kan rumme den.
-Han er 16 år. Han burde vide bedre. -Teenagere er besatte af sex.
Han prøver grænser af for at finde sin plads. Det er normalt.
-Vil du holde et øje på ham? -Begge øjne.
Det er derfor, jeg er her.
Du ringer for sent.
Jeg legede detektiv. Vorherre på lokum.
Jeg forventer, du passer tiden. Hvad har du set?
Simon er Englands kedeligste teenager.
David er ... Jeg ved ikke, hvad David er endnu.
Men jeg har ikke set det mindste tegn på mirakler.
-Får jeg noget for pengene? -Hvad mener du, snuske?
-Pin mig ikke. Hvad mener du? -Du må være objektiv.
Du må holde øjnene åbne og se det, der skal ses.
Gudfader. Hun har fandeme rotter på loftet.
Men nu har jeg en aftale om-
-at skulle modtage Michaels gode, gammeldags misbilligelse.
-Du ydmygede hende i tv. -Det blev sendt sent.
Jeg sagde jo, det var en lang historie. Lang og indviklet.
Jeg holdt for meget af hende til at gøre hende til en fremtidig ekskone.
-Nå? -Nå?
Fortæl. Dit liv er noget rod, du har mistet dit arbejde og er her for ...
-For at være sammen med David. -Det har du været længe om.
Der er gået et par år, men jeg stødte på Jane, og det fik mig til at tænke.
Tænke? Hvad?
Fortæl mig, hvad du virkelig laver her.
Efter det med arbejdet har jeg søgt efter noget at lave,-
-og jeg tror, du ville være et fremragende emne til en biografi.
-Din skide journalist. -En tam en i værste fald.
-Ingen biografi eller snusen rundt. -Jeg lover, jeg ikke vil slagte dig.
-Forsvind herfra. -Undskyld, Michael. Bare glem det.
Jeg stoler ikke på dig.
Nej, det kan jeg forstå.
Hør her. Anne er bekymret for David.
Jeg klokkede grundigt i det med din søster,-
-men som man siger, så gælder alle kneb i krig og kærlighed.
-Ikke når det sker i offentligheden. -Det forstår jeg godt.
Er det så meningen, at jeg skal give dig en chance til?
Som gudfar.
Jeg lover, at jeg end ikke vil kigge skævt til nogen.
-Jeg holder øje. -Forstået.
Velkommen tilbage til Swafford.
Det er over ti år siden, Michael og jeg sidst mødtes,-
-selvom han ofte optræder i avisen som hædret CEO i diverse firmaer.
Det står for Chief Executive Officer-
-og er en blanding af en direktør og et svin.
Når en mand som Michael holder øje med dig,-
-kunne han lige så godt være en hvidhaj.
Pis!
David?
Enten sjov eller ballade lokkede David ud så tidligt om morgenen.
Jeg fulgte hans fodspor i duggen, men de førte ingen steder hen.
Jeg følte mig som en kæmpe nar-
-og så pludselig David for mig, der fik vinger og fløj væk.
Det ville være et mirakel, der var værd at undersøge.
For helvede!
Godmorgen.
Har du opklaret sagen? Står alt klart nu?
Intet står klart. Men flere tidligere klare ting er blevet grumsede.
Fortsæt. Du må se, hvad der skal ses.
Og drop whiskyen!
Hvad jeg ikke gør for penge.
Hvordan undersøger man ikke noget særligt?
Det svarer til at hyre Sherlock Holmes uden en forbrydelse.
Jeg forstår, hvorfor han spillede så meget på violin og tog kokain.
... på gæstelisten. Han vil vide, om vi har en hjertestarter.
Temmelig mange krav til kosten.
Kan jeg hjælpe Dem, hr. Wallace?
Ja. Podmore.
Kan nogen ordne gardinstangen på mit værelse? Den er faldet ned i nat.
-Naturligvis. -Mange tak.
Er det gæstelisten til weekenden? Interessant.
Må jeg have lov?
Oliver Mills. Han påstår sikkert at lide af en moderne overfølsomhed.
Hjertekrampe.
Med sit løfte om aristokratisk pragt og luksuriøse udskejelser-
-tiltrækker Swafford en broget flok af spidsborgere og bohemer,-
-som triller op ad indkørslen og tænker over,-
-hvor hurtigt de kan sende tyendet ned i Swaffords ypperlige vinkælder.
Madame Valerie Richmonde og mademoiselle Clara.
Hvem er det strutbrystede og særdeles knepbare væsen-
-med et udtryk af hånlig ligegyldighed? Bonjour, madame.
Merci. Min bagage.
-Ted Wallace. -Jeg troede, du var tjener.
Nej, jeg er digter.
-Og Michaels ældste ven. -Naturligvis.
Samt Davids gudfar. Jeg står for hans åndelige udvikling.
Javel. Det er min datter, Clara.
Måske kan I blive venner.
Og du må være David. Jane har fortalt mig alt om dig.
Jeg har glædet mig til at møde dig.
Af madame Valeries duftende lænder var udsprunget en meget jævn datter.
Jeg anede intet om hendes fars slægt, men gættede på,-
-at denne nærsynede hobbit kunne være undfanget i Midgård.
Naturen kan være grusom.
Mit værste mareridt ventede mig.
Jeg skulle tilbringe en hel weekend med en af mine ældste venner,-
-den berømte teaterinstruktør og skrigende bøsse, Oliver Mills.
-Vold er sjældent løsningen. -Gudfader, Oliver.
-Modtog du ikke et sikkerhedsnotat? -Nej. Jeg står sikkert på det.
Vil du holde den? Stakkels, indbildske flodhest.
-Har herren ikke budt dig velkommen? -Jeg er her for at besøge David.
Ved du besked? Hvad fejler du? Du kan roligt fortælle mig det.
Fejler? Han er min gudsøn. Hvad mener du?
Kan jeg høre bestikket klirre? Vi må ikke komme for sent til frokost.
Mystikken bredte sig. Jeg måtte til at gøre fremskridt.
Ellers skulle jeg tilbringe hele sommeren med disse kammerater.
Jeg hører, I har haft stor succes med hingsten.
Vi har endelig fået gode resultater på Hickstead. Takket være ham.
Jeg er stolt af vores skovområde. Udelukkende hjemmehørende arter.
-Den slags kan kun englændere udstå. -Hvad fører Dem så til Swafford?
-Jeg skal købe Lilac til min datter. -Lilac?
-Lilac, vores grå hoppe. -Jeg har fået rideundervisning.
Vi kan gå ned og se hende efter frokost.
-Du kan hjælpe med at muge ud. -Det vil jeg meget gerne.
En pukkelrygget pige, der nu også skovler lort.
-Lykken tilsmiler mig. Ret ryggen. -Undskyld, mor.
-Jeg kunne dø for noget af det. -Ikke kun billedligt talt.
-Ved du besked? -Podmore fortæller Ted Wallace alt.
Er det derfor, du er her?
Nej. Jeg har et herligt, nyt stykke, som Michael skal finansiere.
Skal jeg det?
Har nogen set David?
Træernes og jordens søn venter på sin genfødsel skøn.
Under træerne i sin ensomme seng, under fode den ukendte dreng.
Han ligger i sin vugge skjult, begravet som frøet så frydefuldt.
Han giver sig selv et fredskys. Hans frø spirer af livets lyst.
Nå ...
For helvede.
-Hold da op. -Du må beholde det.
Dejligt.
-Har mor talt om mig med dig? -Hvorfor spørger du?
Jeg bekymrer hende. Jeg kan se det i hendes øjne.
-Mødre skal bekymre sig. -Jeg bekymrer hende mere end Simon.
Simon byder ikke fremmede på fakta om penisser.
-Han er sikker. -Er jeg så usikker?
Det håber jeg sgu. Min gudsøn skal ikke være andet end vild og farlig.
-Hvorfor bliver folk flove over sex? -Jeg gør ikke.
Folk bliver mere flove over kærlighed end sex.
-Hvorfor siger du det? -Ingen taler om det.
Folk taler ikke om andet. "Love is all you need".
"Love makes the world go round". 90 % af digte handler om kærlighed.
Med hurtig, langsom, sød, sur, blændende, tåget.
Han frembringer disse, han, hvis skønhed er uforanderlig.
-Lovpris ham. -Selvfølgelig kan du lide Hopkins.
De store ved, at naturen taler til os gennem poesi.
-Wordsworth? -Nej, dit kvaj.
Mit hjerte jubler. Jeg ligger på min sofa. Jeg vandrede alene.
-Han er en selvoptaget onanist. -Wordsworth onanerede ikke.
Han er en skide lejlighedsdigter.
Hør her, knægt. Det glæder mig, at du vil være digter,-
-men du kan ikke nævne et job med mindre nytte, mening og muligheder.
-Kloakingeniør. -Fint nok.
Alle digtere i England, Skotland, Wales og Nordirland strejker.
Konsekvens: nul. Elendighed: nul. Der går 14 år, før nogen bemærker det.
Alle Londons kloakingeniører strejker.
Konsekvens: Lort og tamponer flyder ud af hanen.
Slam overalt, hvor man går. Elendighed og nyhedsværdi: Stor.
Du tror da stadig på poesi, ikke?
Dens evne til at ændre verden.
-Du går stadig op i det, ikke? -Ikke også dig.
Selvfølgelig gør jeg det, men det er bare hårdt arbejde.
Man må knokle i minen for guld. Det kommer ikke svævende fra himlen.
Ikke?
Storartet. Al den snak om poesi har vækket min appetit.
Det er tid til andet vers af din mors lagkage.
Jeg sætter vand over.
Pis!
I bad igen?
-Mit tyngdepunkt er skiftet. -Fandt du David?
Ja, og læste nogle af hans digte. Jeg har nogle af dem her.
Han har tilsyneladende skrevet om en spiller i skoven.
-Er det godt? -Digtet eller spilleren?
Gør han det meget?
Du bad mig holde øje med ham, og hvis han spiller den af ...
-Visse ting behøver en mor ikke vide. -Det er ikke for fornøjelsens skyld.
Det meste af mit liv har jeg tilbragt med at tilfredsstille kvinder.
Og resten af tiden mig selv. Det har gjort mig til en gæv fyr.
Men hvis din søn skriver kunstsperm-
-og ikke blot fylder lommetørklæder med håndcreme,-
-så er der et problem.
Skynd dig hen i stalden, mor. Lilac er syg.
Pis.
Hvis hesten er syg, må han gøre noget.
Vi skal finde den lille fyr først.
-Har du ingen tro? -Et bevis ville være rart.
Er det ikke ret drastisk? Hun havde det fint i går.
Det går stærkt. Hun vil få totalt nyresvigt.
-Der er ikke brandbæger på marken. -Kan du forklare blodet i afføringen?
Nej, men det forklarer ikke blodet i hendes spyt.
Beklager, Clara. Jeg tror, vi må aflive Lilac.
-Jeg nåede ikke at ride på hende. -Kom. Vi går tilbage til huset.
-Jeg er meget ked af det, Valerie. -Er der chance for, hun bliver rask?
-Anne har stor erfaring. -Vi har brug for et mirakel.
Hercule Poirot kunne sikkert med et flygtigt blik-
-opsnappe alverdens nyttig ammunition til sin opklaring.
Men hvis der er nogen spor her, er det gået mig helt forbi.
Jeg synes, du handler meget overilet.
-Du godeste. -David, lad hende være.
En syg hest kan være meget farlig. Væk med dig.
-Hvad er der sket? -Nu skal jeg forklare.
Familien Logan brød sig ikke om medlidenhedsdrab på en syg hest,-
-men havde en grænseløs evne til nølen og ubeslutsomhed.
Hvis du kommer igen i morgen, kan vi vurdere, hvordan hun har det.
-Tak. -Godt.
-Måske skulle vi få os en drink. -Måske adskillige.
Jeg fik ideen fra dramatikeren. Jeg mødte ham i Venedig.
Har du en pointe, eller fortæller du bare en række tilfældige hændelser?
Hvor kom jeg fra? Nå ja, Gianni.
-Han havde en kæmpe ... -Åh gud.
P-I-K.
Han var bange for, han havde gjort mig fortræd. Jeg sagde: "Søde Gianni."
"Efter alt, hvad jeg har prøvet, er du heldig, hvis den rører siderne."
"Det vil være som at skubbe en papirbåd op ad Canal Grande."
-Det er ikke passende snak for børn. -Din sippe. De ved besked.
Vi har to muligheder. At lade Oliver ævle løs om sine bedrifter-
-eller lade ungerne finde ud af det selv.
-Hvorfor er folk besatte af sex? -Det er meningen med livet.
Børn kan i hvert fald lære gode manerer.
-David, hjælp til. -Clara.
Vil du fortælle os historien, Oliver? Meget gerne, Michael.
Den handler om en uheldig gigolo,-
-som spiller saxofon på et krydstogtskib.
-Men i virkeligheden ... -Stop, Oliver.
Glem det. Ikke en rød reje.
Hvis vi ikke kan skåle for mit stykke, så lad os skåle for Lilac.
Gid hun må opleve et mirakel.
Skål for Lilac. Det samme vil de sige i morgen på limfabrikken,-
-mens hendes knogler koger i baggrunden.
Skål for mirakler.
Det ligner ikke dig.
-Skulle jeg bede for et mirakel? -Er det da så latterligt?
Vås. Vi er enten for bange eller i mit tilfælde dovne til at forstå mirakler.
Men der sker aldrig noget mirakuløst, og ingen bliver nogensinde helbredt.
-Tror du ikke på helbredelse? -Man kan udbedre en fejl.
Men intet kan virkelig helbredes eller gøres helt igen.
Alt rådner, og det er den modbydelige afslutning.
Har nogen lyst til lidt beroligende kamillete?
Jeg tror, Tedward og jeg skal sludre over noget lidt stærkere.
Jeg skulle undersøge mirakler og har nu afvist deres eksistens.
Det er ikke blot et tilfælde.
Jeg begynder at føle mig som den vantro Thomas.
Det følgende må du aldrig nævne for nogen.
Min far kom hertil fra Massachusetts i 1936.
Under krigen blev han uddannet som maskinofficer i RAF.
Senere samme år kom en ung mand til basen.
Hans far havde en metalsplint i foden. Der var gået koldbrand i den.
Knægten vidste, lægen ville amputere, og bad min far om hjælp.
Min far rørte foden, splinten kom ud, og såret lægedes.
-Øjeblikkeligt? -Ja.
-Det kunne være et tilfælde. -Det var kun første gang.
Efter et par mirakler mere begyndte folk at snakke.
-Da krigen sluttede, blev han jagtet. -Det var en anden tid.
Det er 70 år siden. Ikke i Middelalderen.
Jeg arvede ikke gaven. Den sprang en generation over.
Det er et eventyr.
Anne har astma. Kan du huske den varme sommer for fem år siden?
David og jeg var ude, da hun fik et slemt anfald.
Mor?
Simon var der. Han gav hjertemassage, men det virkede ikke.
Vi kom tilbage, og David hørte postyret.
Han løb ind, lagde sine hænder på sin mors bryst, og så trak hun vejret.
Reddede David hendes liv?
Han helbredte hende. Hun har ikke haft et anfald siden.
Det svarede til, at Stephen Hawking troede på julemanden.
Mine gamle venner må gerne blive nogle røvhuller, men ikke skøre.
Jane besøgte os i påsken.
Leukæmien havde bidt sig fast, og lægerne havde givet hende tre uger.
Hun ville tilbringe dem et roligt sted. Hun lå i sengen.
Efter den første uge fik hun det bedre.
Efter den anden uge stod hun op. Efter den tredje uge var hun rask.
David havde været hos hende hver dag.
-Der må være en fornuftig forklaring. -Davids hænder kan helbrede.
Men jeg er i vildrede. Vi laver ikke postyr, men det her føles vigtigt.
Skal jeg skjule det eller fortælle det vidt og bredt?
Hvorfor spørger du mig?
Du gjorde et stort nummer ud af at være Davids gudfar.
Gør dig fortjent til det.
Kære Jane. Jeg har brug for lidt vejledning.
Enten er jeg ved at blive senil, eller også er alle andre tossede.
Jeg sagde jo, at der skete mirakler på Swafford!
Det glæder mig, at du har set dem!
Jeg har intet set. Upålidelige folk har fortalt usandsynlige historier.
De er der. Det må de være.
Du ved, hvad det betyder for mig.
Ted, den gamle digtermand, var kommet ud på meget dybt vand.
Han følte en stærk trang til druk og at falde spritstiv om med et suk.
Hej, Lilac. Jeg har et æble med til dig.
Forsvind.
-Hvad er der faret i dig? -Lilac er rask.
Der gives mere i himlen og på jorden, Tedatio.
-Har du hørt det? -Ja, jeg har, min gamle appelsin.
Kom endelig ind. Hvorfor inviterer I ikke også Podmore?
Hvis Lilac er helbredt, så kan Clara måske også blive smuk.
-Hvad skal I nu? -Finde David.
Lilac helbredte ikke sig selv.
Gudfader. Vent!
Intet kan gøre mig i dårligere humør end at se Oliver være glad.
Men det, at jeg havde sovet fra en slags mirakel, kom tæt på.
David havde ikke taget æren for Lilacs helbredelse,-
-men det svævede over Swafford som et luftskib fyldt med pis.
-Jeg skal finde din bror. -Jeg har ikke set ham, men hop ind.
-Hvad tror du, der skete med Lilac? -Der er ingen brandbæger på marken.
Det hørte jeg. Ingen brandbæger, ingen forklaring.
Sankt David af Swafford og hans magiske hænder.
Stop den forpulede, motoriserede hårtørrer!
-Hej, David. -Hej, Oliver.
-Hvad med håndspålæggelsen? -Det ved jeg ikke.
-Tror du ikke på mirakler? -Beklager.
-Har du set ham gøre det? -Én gang med mor.
-Hvad skete der? -David rørte hende, og hun blev rask.
-Ingen lysglimt eller englekor? -Hun kom bare til sig selv.
Jeg må se det selv. Forpulede Jane og hendes "se det, der skal ses".
Så kører vi.
Hvor helvede har du været?
Tag dig sammen. Eksistentielle kriser er for narrøve-
-og figurer i skandinaviske film.
-Du skulle holde øje med David. -Han er forsvundet.
Den skide hest har lavet rav i den. Det er ligesom med min far.
-Jeg lover, at jeg har styr på det. -Hvad er det løfte værd?
-Hej, drenge. -Du ser frisk ud.
Det er sgu ren magi.
Glem ham. Han er for blasert til at kunne blive forundret.
Men du har derimod magt til at ændre verden.
-Clara er den næste. -Jeg finder ham.
Oliver godtede sig over sin helbredelse.
Nu stak vores teenageanfører af for at finde Clara.
Hvis David kunne forvandle Valeries afkom til en nymodens Afrodite,-
-så måtte jeg overvære miraklet.
David, det er onkel Ted.
HAN ER EN ... SUPERHELT
Dampfløjten er erstattet af dieseltogenes bombastiske lyd.
-Hr. Wallace? -Jeg leder efter David.
En af vor tids store opgaver.
-Hvad var det? -Jeg hørte ikke noget.
Fornuftens sidste bastion her er vel ikke også ved at opgive ævred?
Jo større diskretion, jo større drikkepenge.
Ved du, hvor David er?
Du ser alt, der foregår her, John.
-Han er god til at gemme sig. -Fortæl.
Han sover ofte ikke i sin seng og hopper altid ud ad vinduet.
Han må tilbringe de fleste nætter udenfor.
Men hvor?
Jeg slikkede græsset rent.
Rent græs er hø. Guldhø til kødet.
Jeg omfavnede og pressede de grønne blade.
Saften er blod, og blod skal være frisk.
Jeg såede min egen sæd. Hej, Valerie.
Mor kommer til Swafford. Vær nu ikke ubehagelig mod hende.
-Kom nu, Clara. Det er inde i skoven. -Åh gud.
Hvis du lukker ånden ind, vil den helbrede dig.
Mærk ånden strømme gennem dig. Du må tage den til dig.
Udtøm den. Ja, sådan.
-Udtøm den. -Nej! Slip hende!
-Du kan ikke komme tilbage sådan der. -Hun bed mig.
-Du kan ikke efterlade mig. -Læge, helbred dig selv.
Så meget for mirakler.
Frans af Assisi kom vist ikke i munden på nogen.
Måske udelod de det.
-Hun bed mig, onkel Ted. -Helbreder du alle sådan?
Sig ikke noget. Ikke et ord.
Kan du stå op? Kom så.
Det er nemt for de ældre at dømme de unge.
Det har været svært at holde af David og hans opstyltede sonetter,-
-men drengen er min gudsøn.
Jeg er måske upålidelig, hvad angår døbefonte,-
-men da han kom ud for en seksuel katastrofe,-
-følte jeg en snert af den gamle korpsånd.
Jeg har ikke været spejder og gør ikke mange gode gerninger,-
-men en ordentlig én hvert 15. år må gøre mig fortjent til et mærke.
Hr. Lennox?
Nå ja.
Kan du fortælle mig om dit forhold til David?
Nogle gange er det godt, andre gange dårligt.
-Er du drengens far? -For mine synders skyld.
Så kan du måske forklare, hvorfor David sagde:
"Det gjorde mere ondt i bilen,-
-til dels fordi onkel Ted er elendig til at køre."
Det er sjældent, et barn kommer ind med bidemærker på penis.
Og endnu sjældnere i selskab med en berømt offentlig person.
Hvorfor sagde du ikke, at du vidste, hvem jeg var?
-Hvem er Davids forældre? -Jeg vil gerne tale med David.
-Det vil politiet ikke tillade. -Politiet?
-Du er en autoritet. -Lad os nu være voksne.
Det er blot to elskende, der har været ude for et uheld.
-Det er måske acceptabelt i ... -Jeg har en dreng på Davids alder.
-Tror du, jeg ville lave ballade? -Jeg er faktisk fredsdommer.
Og sikkert medlem af calvinisternes forening mod pikslikkeri.
Forældrenes indblanding vil vække skam.
Giv mig Davids forældres nummer, eller jeg ringer til politiet.
-En, to ... -Fint nok.
-Du vil vel også have pigens navn. -Pigen?
Pigen? Pigen? Troede du, han fik slikket pik af en giraf?
Jeg troede, du var den ...
-Anden part. -Hvad troede du?
Jeg beklager, hvis der er opstået en fejl.
Det er min pligt at finde ud af, hvad der er sket.
Fremragende. Jeg har mødt et af de få mennesker,-
-som har mine digte stående og har gransket min sjæls dyb,-
-og hun tror, jeg er pædofil.
Jeg gik ud i skoven i dag og fik en stor overraskelse.
Jeg var nær blevet registreret som sexforbryder.
Nogle gange kræver gaven et offer.
Måske ville det hjælpe, hvis du beskrev dine evner.
-Stop bilen. -Jeg gider ikke løbe mere efter dig.
Jeg skal nok fortælle det, men ikke her.
Jeg kalder det "gaven". Ikke "min gave".
Jeg kan mærke naturens kraft.
Hvis jeg lægger hånden på en syg skabning,-
-strømmer det gennem mig som lynild.
Men jeg har også menneskelige følelser.
Sult.
Og kulde.
Og alle mulige slags begær.
Jeg havde en våd drøm for første gang sidste år.
Jeg ved godt, det er sent.
Jeg vidste, jeg ikke kunne lade noget så skrækkeligt ske. Alt det spild.
Det er ikke kun mine hænder.
Alle dele af mig kan helbrede.
Mit blod og min sæd.
Hvis jeg brugte det i det godes tjeneste-
-og ikke for nydelse, så kunne det også være et stærkt redskab.
-Så med Clara ... -Det begyndte med Jane.
Hendes sygdom var for stærk for mine hænder,-
-men jeg vidste, at hvis jeg fik min essens ind,-
-dybt ind i hende, så ville det virke.
Tror du, at du har arvet disse kræfter?
-Alle kan have en ren ånd. -Selv mig?
Især dig.
Da du var digter, blev du inspireret til at se verdens storhed.
Sikke noget pis. Poesi kræver kamp med pen og papir.
Man må deltage og ikke vente på inspirationens lyksalighed.
Verden er ladet med Guds herlighed.
Den vil blusse op som glimt fra rystet flitter.
Gerard Manley Hopkins arbejdede. Han studerede rytmestruktur.
-Han lærte walisisk. -Men han havde geniet i sig.
Se på Simon. Vi har de samme gener, men han har en almindelig sjæl.
-Og din sjæl? -Den er anderledes og særlig.
-Anderledes og særlig. -Ja, og det bør du respektere.
Pis!
Se det, der skal ses, min bare røv. Mirakler, min pik og hængenosser.
Beklager at tisse på sukkermaden, men vi ser, hvad vi vil se.
Om det så er nymodens zen eller katolicismens cirkus-
-eller at slikke pik på en teenage-Kristus ude i en lysning,-
-så er det bare et spejl,-
-hvor man kan se sig selv være gladere, sundere, pænere eller ...
... mindre ved at dø af leukæmi.
Stakkels Jane. Dit fjols.
Måske er jeg bare for blasert til at fyldes af forundring.
Måske bør jeg ofre min fornuft og gøre fælles sag med kulten.
Har nogen brug for et mirakel, er det sgu Ted Wallace.
Jeg har ikke altid været en bitter skiderik.
Fiks mig, Jesus. Gør mig hel, Guds søn.
Vil du skænke mig et glas gin?
-Selvfølgelig. -Hvor ser du dog ud.
Hvis du er her, Rebecca, hvem regerer så Narnia?
Hvor vover du at dukke op her?
-Michael blev sikkert himmelhenrykt. -Jeg skrev rent faktisk til David.
Selvfølgelig gjorde du det.
Havde du lidt at indhente som gudfar?
Vi kan ikke længere undgå sandheden-
-og må se min indviklede historie med Logan-familien i øjnene.
Det begyndte med Michaels lillesøster Rebecca,-
-som jeg fjasede med for længe siden.
Jeg har besøg af en af landets mest berømte digtere.
Vores affære fik en brat ende, efter hun inviterede mig-
-til at være dybsindig i hendes kedsommelige poesiprogram Stanza.
Lad os vende tilbage til reaktionerne ...
Kvinder hader mig, fordi jeg tør sige det, vi begge to ved er sandt.
-Kvinder nyder ikke sex. -Måske ikke dem, du ...
De finder sig i det som prisen for at have en mand, et forhold.
Jeg er her kun, fordi jeg får lov til at kneppe dig af og til.
At føje den slags tåbelige indfald er mit køns største kompliment til dit.
-Tak, hr. Wallace. -Var det det hele?
Jeg var kun lige ved at komme i gang.
I de næste fem år samlede jeg alle mine talenter i en bunke,-
-kravlede op på toppen og brændte mig selv af som en laotisk munk.
Lige siden har Rebecca flittigt optrådt som min nemesis.
Vi er skeletterne i hinandens skabe.
Jane fortalte, at du var her, men jeg troede ikke ...
For at undersøge hendes helbredelse.
-Hun har bevist, at lægerne tog fejl. -Vil du ikke vide hvordan og hvorfor?
Du har ignoreret din guddatter, men at udnytte hende er modbydeligt.
-Jeg udnytter ikke din datter. -Nej, du tager bare hendes penge.
Som hun har masser af.
Men hun har brug for en, der vil komme til bunds i denne helbredelse.
-Og det er du den rette til? -Ja.
Hvordan går den ædle søgen?
Det eneste, du er kommet til bunds i, er en flaske whisky.
-Er du glad? -Ja. Tak. Er det ikke vidunderligt?
Det er en uforståelig gang fis, som jeg ikke kan trænge igennem.
Behold dine penge, Jane. Jeg har ikke gjort en skid.
Vær glad.
Jeg kan ikke drage Davids gave i tvivl. Du har fået din helbredelse.
Du kan også få den, Ted. Bare luk dit hjerte op.
-Hvad hvis jeg ikke vil? -Det skal du.
Nej, jeg skal ej. Jeg behøver ikke gøre noget-
-eller klamre mig til overtro, for jeg er ikke på spanden.
Lort!
Jeg er ikke på spanden.
På spanden.
Gudfader.
Det er "læge, helbred dig selv".
Jeg skal bruge dyrlægens nummer.
011-496-0999.
Er David meget vred på mig?
Han bliver god igen. Du har gjort mere for ham, end du aner.
Hr. Ogden? Jeg ringer angående hesten i morges.
Lilac Logan. Jeg ved godt, det ikke er hendes rigtige navn.
Kommer du for sent til middagen?
Jeg skifter lige tøj. Gå bare ind uden mig.
Jeg har lige set David. Hvad er der i vejen med ham?
Han har fået lidt knubs, men skal nok klare sig.
Annie ...
Tror du, han er en mirakelmager?
Du er hans mor. Hvis han er det, må du kunne fornemme noget.
Jeg tror, han er en magisk dreng.
Men nogle gange ...
... så hvæser jeg stadig.
Jeg har altid vidst, at du er et vidunder.
-Vi bør fortælle offentligheden det. -Det bestemmer Anne og jeg.
Det er ikke en skamfuld hemmelighed.
Det er et vidunderligt mirakel, som gør alle glade.
Beklager at tisse på din sukkermad, men jeg er ikke glad.
Selvfølgelig ikke. Du er fandeme noget for dig selv.
-Undskyld, Michael. -Hvad foregår der?
Jeg har hørt historierne, men jeg tror ikke på Davids kræfter.
Han får chancen for at hæve blikket mod himlen, og hvad siger han så?
Er det ikke lidt sært, at en digter er den eneste, der ikke er overbevist?
Bestemt ikke. Jeg er digter, fordi jeg er meget verdslig.
Jeg duer kun til det, jeg kan smage, se, høre, lugte og føle.
-Så du er kommet for at håne os? -Jane bad mig om at komme.
Hun sagde, der var mirakler på Swafford, jeg skulle undersøge.
-Og? -Jeg tror, David er stolt og følsom.
-Er det det hele? -Ti stille, Oliver.
Jeg vil gerne høre, hvad Ted har at sige.
Ingen teenagere er så begavede, som de gerne vil være.
David har fået et glimt af nogle ideer,-
-men deres sande betydning ligger uden for hans rækkevidde.
Vores kultur hylder det, der er anderledes og særligt.
Vi fortæller vores børn om superhelte og hittebørn med uanede evner,-
-der hæver sig til svimlende højder.
Michael fortalte en historie, som et barn gerne vil være midtpunkt i.
-David besluttede, det var sandt. -Det er ikke en historie.
-Jeg har set og mærket det. -Et almindeligt barns selvbedrag.
-Ted, hvad ... -Min kære.
-Jeg har set min fars gave virke. -Udmærket.
Din far havde en gave, som gik i arv.
-Han ved ikke, hvad han snakker om. -Du afbryder ikke igen!
Undskyld, Ted. Fortsæt endelig.
Michaels fars gave gik i arv.
-Til Simon. -Simon?
For nogle somre siden fik Anne et slemt astmaanfald.
Simon prøvede at få hende til at trække vejret.
David lagde sine hænder på Annes bryst ...
... netop da Simons førstehjælp begyndte at virke.
Michael, du så din kone komme sig og tænkte på din far.
Så fortalte du David, at han havde arvet en gave.
Han fortalte Jane det, og da hun også fik det bedre,-
-klarede jungletrommerne resten.
Så du påstår, at Simon har helbredt folk?
Jeres far havde ikke helbredende kræfter,-
-men godhed, mod og fornuft, og det har Simon arvet.
David forestillede sig noget mere storslået.
Han mente, at hvis han forblev ren,-
-så ville hans sæd kunne helbrede meget stærkere end hans hænder.
Jane. Smukke, vidunderlige, desperate Jane-
-var den ideelle testperson.
Jeg er bange for, han sandsynligvis forsøgte det samme med Lilac.
-Kun Oliver kender teknikken. -Hvor vover du?
Forførte du min søn?
Det var en helbredelse. Han helbredte mig.
-Hent David. -Ja, mor.
Men folk har fået det bedre, og det forklarer ikke Lilac.
Lilac var min skyld. Den første morgen jeg var her,-
-tabte jeg en flaske whisky i denne spand.
Lilac må have slubret det i sig.
Hun var fuld, og bagefter havde hun tømmermænd.
-Jeg skal kaste op. -Gud ved, hvad du forestillede dig.
Hvad siger du så til det her?
Har du smidt alle dine piller ud?
Jeg har ikke brug for dem.
Jeg har aldrig haft det bedre.
Hvorfor kom du så med et smertesudbrud på dit værelse?
Hvad er der i vejen med jer?
Jane.
Jane, Jane, Jane, Jane.
-Ja. -Folk kan opleve midlertidig bedring.
Davey er ikke på sit værelse, men jeg fandt den her.
-Lyden, døren. -Hvis han hørte mig ... Gudfader.
-Vent, til jeg finder den lille lort. -Du troede, det var Kristi genkomst.
-Davey! -Kom så, Soda. Hvor er Davey?
Davey!
Davey! Hvor er du?
David!
-David! -Davey!
Simon, kom herhen med Soda!
-Hvad har du fundet? -Hans pyjamas.
Find Davey. Han har fået færten af noget.
Find Davey, Soda.
-Find Davey, Soda. -Hvad fanden laver han?
Vi har fundet ham!
-Han trækker ikke vejret. -Lad mig, Ted.
Klarer han den?
-Hjælp ham, Simon. -Jeg ringer efter en ambulance.
Tak. Jeg tager med ham. Du følger efter med Simon.
Ja. Jeg elsker dig.
Tak, Ted.
Det klarede du rigtig godt.
Det var ikke noget særligt.
Jeg har været en elendig far.
Du lod dig rive med af din egen historie.
Det sker for os alle fra tid til anden.
Vil du tage dig af tingene her?
Swafford Hall.
Ja, jeg er hendes gudfar.
Ja.
Det skal jeg fortælle hende.
-Var det hospitalet? -Ja.
Han kunne have døet derude.
Ja.
Men du kunne ikke lade være.
Din opblæste tale, der flåede hans ego i småstykker.
Og hvis du har ret ...
... så er min datter ved at dø.
Det ved jeg godt.
Du kan ikke modstå en chance for at vise dig.
-Du skal være den klogeste til stede. -Det ved jeg godt.
-Uanset hvilken skade det forvolder. -Det ved jeg godt.
Det ved jeg godt. Min kære. Det gør mig meget ondt.
Jeg har dårligt nyt. Det ...
Det er Jane. Telefonopringningen.
Jeg har ret.
Hun er ...
Dit svin. Dit dumme svin.
Dit dumme svin!
BEDSTEMOR
Af den forliste fortid, så fortabt og tom,-
-mindes jeg dette især.
At det, jeg værnede mest om, fortjente at være mig mest kær.
I ørkenen springer en kilde.
-I ødemarken et træ finder vej. -Det skal nok gå, far.
-En ensom fugl slår sin trille. -Det er et skidedårligt digt.
Den fortæller min ånd om dig.
-Flot læst, knægt. -Tak, onkel Ted.
Vi skal nok få gjort en digter ud af dig.
Hvordan går det magiløse liv?
-Almindeligt liv er hårdt arbejde. -Det vænner du dig til.
-Hang du ud i en åben grav? -Det er min søn Roman.
-Ja. -Sejt.
Hvor er Jane nu? I himlen? I helvede?
Ingen af stederne. Hun er blevet lagt i jorden-
-sammen med de mange millioner af Janer før hende.
Og alle de andre. Alle præsterne, digterne og rockstjernerne.
Alle fiskene, grævlingerne, beaglerne, søpølserne og kamelerne.
Goddag og farvel. Med intetheden som destination.
Hul i det.
Men hvis I søger et mirakel, hvad siger I så til det her?
I aftes skrev jeg fem digte.
Det er fem mere, end det er lykkedes mig i næsten tre årtier.
I morges kom to mere dumpende nærmest uden anstrengelse.
Hvordan? Hvorfor?
Inspiration fra en klar, blå himmel.
Jeg er måske blasert og gammel,-
-men jeg er kraftpetervæltemig fuld af forundring.
Skål for mirakler.
FLODHESTEN
Vær så venlig at fise af. Jeg skal skrive.
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2017